Opća informacija Kalprotektina u stolici je protein, koji se nalazi u citoplazmi upalnih stanica ukoliko se u crijevima događaju upalni procesi. U osoba s dokazanom upalnom...
Pankreatična elastaza (fekalna elastaza) je enzim kojeg stvara pankreas (gušterača) koji se izlučuje u tanko crijevo i sudjeluje u probavi hrane. On rastvara složenije...
DIJAGNOSTIKA se provodi od 07.00 – 18.00 sati od ponedjeljka do petka a subotom 08.00 – 12.00
IMUNOLOŠKA AMBULANTA radi od 08.00 do 14.00 sati od ponedjeljka do petka. Subotom ne radimo
ELISA TESTOVI - POTVRDNI TESTOVI - AVIDITET
U dijagnostičkoj obradi u laboratoriju Poliklinike provode se različite tehnike odnosno postupci.
U području dijagnostike infektivnih bolesti posebno je važna ELISA tehnika ali uz nju se koriste potvrdni testovi te postupak utvrđivanja aviditeta
UPALNE BOLESTI MOZGA, DEMIJELINIZIRAJUĆE BOLESTI MOZGA, NEUROTRANSMITERI
Za normalno funkcioniranje živčane stanice odnosno živčanog sustava (mozak, leđna moždina,vidni živac, periferni živci) treba postojati neometani prijenos signala unutar živčanog sustava. Naime, živčana stanica prenosi signal do druge živčane stanice, te zatim do izvršnog organa, tj. do ciljne stanice, a to su mišići, žlijezde i dr. Pri tome za normalno odvijanje tog prijenosa važnu ulogu imaju dva procesa: jedno je zaštitna ovojnica oko izduženog dijela živčane stanice (tzv. akson), a drugo prijenos signala sa jedne živčane stanice do druge te do izvršnog organa. U prvom slučaju zaštitnu ovojnicu oko aksona čini tzv. mijelin, a u drugom slučaju komunikaciju između jedne živčane stanice i druge živčane stanice te izvršnog organa vrše tzv. neurotransmiteri.
Oštećena mijelinska ovojnica (mijelin) ne može vršiti normalni prijenos impulsa. Do oštećenja mijelina mogu dovesti autoantitijela: anti-MOG, anti-MAG i AQP4. Ova autoantitijela oštećuju ovojnicu živaca koja prekriva i štiti živce (tzv. mijelin), te dovode do procesa demijelinizacije, što rezultira brojnim neurološkim simptomima, te oštećenjima vida. Utvrđivanje ovih procesa određuje se autoantitijelima anti-MOG, anti-MAG i AQP4. Dakle, povišene vrijednosti ova tri antitijela ukazuju na autoimunu prirodu demijelinizacije.
Ovo oštećenje mijelinske ovojnice može dovesti do brojnih neuroloških simptoma: problem sa kretanjem, sluhom, vidom, osjećaj bola, multiple skleroze i perifernih neuropatija, te brojnih drugih.
Pokazalo se da ovim slučajevima u velikom postotku prethode neke virusne infekcije (tzv. neurotropni virusi).
Kontakt između dviju živčanih stanica te između živčane stanice i izvršnog organa (mišić, žlijezda)odvija se prekokemijskih supstanci koje zovemo neurotransmiterima. Poznat je čitav niz neurotransmitera. U praksi se najčešće određuju: acetilholin, adrenalin, noradrenalin, anti-MUSK.
Poremećaj u produkciji neurotransmitera se registrira kod brojnih bolesti: depresija, autizam, anksioznost, parkinsonizam, miastenia gravis, Alzheimerova bolest i brojnih drugih.
UPALNE BOLESTI MOZGA, DEMIJELINIZIRAJUĆE BOLESTI MOZGA, NEUROTRANSMITERI
Za normalno funkcioniranje živčane stanice odnosno živčanog sustava (mozak, leđna moždina,vidni živac, periferni živci) treba postojati neometani prijenos signala unutar živčanog sustava. Naime, živčana stanica prenosi signal do druge živčane stanice, te zatim do izvršnog organa, tj. do ciljne stanice, a to su mišići, žlijezde i dr. Pri tome za normalno odvijanje tog prijenosa važnu ulogu imaju dva procesa: jedno je zaštitna ovojnica oko izduženog dijela živčane stanice (tzv. akson), a drugo prijenos signala sa jedne živčane stanice do druge te do izvršnog organa. U prvom slučaju zaštitnu ovojnicu oko aksona čini tzv. mijelin, a u drugom slučaju komunikaciju između jedne živčane stanice i druge živčane stanice te izvršnog organa vrše tzv. neurotransmiteri.
Oštećena mijelinska ovojnica (mijelin) ne može vršiti normalni prijenos impulsa. Do oštećenja mijelina mogu dovesti autoantitijela: anti-MOG, anti-MAG i AQP4. Ova autoantitijela oštećuju ovojnicu živaca koja prekriva i štiti živce (tzv. mijelin), te dovode do procesa demijelinizacije, što rezultira brojnim neurološkim simptomima, te oštećenjima vida. Utvrđivanje ovih procesa određuje se autoantitijelima anti-MOG, anti-MAG i AQP4. Dakle, povišene vrijednosti ova tri antitijela ukazuju na autoimunu prirodu demijelinizacije.
Ovo oštećenje mijelinske ovojnice može dovesti do brojnih neuroloških simptoma: problem sa kretanjem, sluhom, vidom, osjećaj bola, multiple skleroze i perifernih neuropatija, te brojnih drugih.
Pokazalo se da ovim slučajevima u velikom postotku prethode neke virusne infekcije (tzv. neurotropni virusi).
Kontakt između dviju živčanih stanica te između živčane stanice i izvršnog organa (mišić, žlijezda)odvija se prekokemijskih supstanci koje zovemo neurotransmiterima. Poznat je čitav niz neurotransmitera. U praksi se najčešće određuju: acetilholin, adrenalin, noradrenalin, anti-MUSK.
Poremećaj u produkciji neurotransmitera se registrira kod brojnih bolesti: depresija, autizam, anksioznost, parkinsonizam, miastenia gravis, Alzheimerova bolest i brojnih drugih.
Gilbertov sindrom karakterizira povećana količina bilirubina u krvi tzv. hiperbilirubinemija. Naime, zbog slabije aktivnosti jednog enzima, nešto je usporena razgradnja bilirubina te zato postoji njegov lagani porast u krvi. Katkada su prisutni neki nespecifični simptomi kao što su: mučnina, umor, proljev, glavobolja, smanjenje apetita, bol pod desnim rebrenim lukom, žuta obojenost kože i sluznica. Pravi uzroci te bolesti nisu jasni. Neki to povezuju sa stresom, gladovanjem, fizičkim naporom te sa nekim infektivnim bolestima.
Ova bolest je nasljedna i obično ne radi nikakve posebne tegobe. Naime, otkriva se slučajno uz analizu nekih drugih pretraga krvi. Ovo stanje ne zahtijeva nikakvu posebnu terapiju. Nosioci gena za ovu bolest prenose gen na potomstvo, ali je u pitanju, kao što je rečeno, uglavnom bezopasno stanje.
Opća informacija:
Barttonella hanselae je protobakterija Gram negativan bacil
Klinička informacija – indikacija:
Ovaj uzročnik se obično prenosi ogrebom mačke ili preko drugih ozljeda kože. Na mjestu ogreba često se pojavljuje tzv primarni afekt (makula ili papula koja prelazi u vezikulu ili pustula te na kraju u krastu ) a zatim slijedi upala regionalnih limfnih čvorova. Bolest je obično benigna no u rijetkim se slučajevima može manifestirati i kao encefalitis, pneumonija i ttrombocitopenija.
U krvi je moguće detektirati antitijela na B hansellae u sva tri razreda (IgM, IgG, IgA)
Opširnije vidi:
VIRUSI OSTALI, BAKTERIJE, PARAZITI, GLJIVICE
Materijal za analizu:
Serum
Jedinica:
OD index
Referentni interval:
Vrijeme određivanja:
Nalaz je gotov isti dan
Vrijeme određivanja | Nalaz je gotov isti dan |
Materijal za analizu: | Serum |
Opća informacija
IgM antitijelo čini oko 10% svih imunoglobulina (antitijela) u cirkulaciji. U dinamici imunološkog odgovora B stanice odnosno plazma stanice prvo produciraju ovo antitijelo. To je velika molekula zato se u najvećoj količini nalazi u krvi jer ono ne može lako prelaziti iz krvie žile na druga mjesta – u međustanične prostore. IgM ne prolazi placentu.
Klinička informacija – indikacija:
Povišene vrijednosti IgM antitijela nalaze se kod bolesti jetre, u principu kod svih akutnih infekcija ali katkada i kroničnih (hepatitis C), plazmacitoma
Snižene vrijednosti se nalaze kod imunodeficijencija primarnih i sekundarnih (zračenje, citostatici), kod nekih malignih tumora, Waldenströmova makroglobulinemija.
O ulozi IgM antitijela u obrani i specifičnoj dijagnostici vidi opširnije u:
VIRUSNI HEPATITISI
VIRUSI OSTALI, BAKTERIJE, PARAZITI, GLJIVICE, HIV INFEKCIJA
Jedinica:
mg/dL
Referentni interval:
IgM u serumu
>10 godina: 60 – 263
Vrijeme određivanja | Nalaz je gotov isti dan |
Materijal za analizu: | Serum |
Opća informacija
IgG antitijelo je najobilnije antitijelo u cirkulaciji. Kod zdravih odraslih osoba IgG čini oko 75% svih serumskih imunoglobulina. Ono je glavno antitijelo u cirkulaciji ali i u ekstracelularnim tekučinama što mu omogučuje kontrolu infekcie u tjelesnim tkivima.
Klinička informacija – indikacija:
Mjerenje IgG antitijela jasno ukazuje na imunološki status osobe na određene patogene.
Jasan porast ovog antitijela ukazuje na akutnu infekciju dok stacionarni nivo IgG govori da li je dotična osoba bila prije u kontaktu sa određenim mikroorganizmom.
O ulozi IgG antitijela u obrani i specifičnoj dijagnostici vidi opširnije u:
VIRUSNI HEPATITISI
VIRUSI OSTALI, BAKTERIJE, PARAZITI, GLJIVICE, HIV INFEKCIJA
Jedinica:
mg/dL
Referentni interval:
IgG u serumu
>10 godina: 768 – 1.632
Vrijeme određivanja | Nalaz je gotov isti dan |
Materijal za analizu: | Serum |
Opća informacija
IgA antitijelo je posebno zanimljivo antitijelo. Naime ono se javlja u dva oblika , jedan u krvi a drugi na površini sluznica i tjelesnim sekretima. Prvi (u krvi) građen je od jedne molekule – tzv monomer, dok je drugi (sluznice i tjelesni sekreti) građen od dvije posebno povezane molekule – tzv dimer.
Dok se IgA u krvi (serumski IgA) nalazi u malim kolićinama, ono je zastupljeno u mnogo većoj kolićini na površini mukoznih membrana – sluznicama (probavnog, respiratornog i urogenitalnog trakta) te u tjelesnim sekretima ( slina, suze, kolostrum, majčino mlijeko, bronhalni sekret, nazalni sekret, vaginakni sekret, prostatična tekučina). Ovaj IgA naziva se sekretorni IgA. Ovaj sekretorni IgA izlučuje se u crijeva svaki dan u količini od 3 – 5 grama !
Klinička informacija – indikacija:
Na spomenutim prostorima (sluznice) i tjelesnim sekretima sekretorni IgA igra važnu ulogu u neutralizaciji i sprečavanju prodora mikroorganizama u tijelo.
Smanjene vrijednosti sekretornog IgA ili njegovo odsustvo dovodi do klinički važnog stanja imunodeficijencije što može rezultirti asa učestalim infekcijama respiratornog urogenitalnog trakta te prodora u tjelo supstanca koje mogu izazvati alergiju.
O ulozi IgA antitijela u obrani i specifičnoj dijagnostici vidi opširnije u:
VIRUSI OSTALI, BAKTERIJE, PARAZITI, GLJIVICE
Jedinica:
mg/dL
Referentni interval:
IgA u serumu
>10 godina: 68 - 378
Vrijeme određivanja | Nalaz je gotov isti dan |
Materijal za analizu: | Serum |
We have 3424 guests and no members online
ELISA TESTOVI - POTVRDNI TESTOVI - AVIDITET U dijagnostičkoj obradi u laboratoriju Poliklinike...
UPALNE BOLESTI MOZGA, DEMIJELINIZIRAJUĆE BOLESTI MOZGA, NEUROTRANSMITERI Za normalno...
UPALNE BOLESTI MOZGA, DEMIJELINIZIRAJUĆE BOLESTI MOZGA, NEUROTRANSMITERI Za normalno...